Dýchejte, paní Donnellyová!
Polykám prach.
Vítr ve vlasech!
Zatáhni střechu, sakra!
Nebu te negativní.
Tohle je Route 66, madam. A píseň nelže. Je to nářez!
"San Diego, Kalifornie"
Jsem Chet. Rád se postarám o váš vůz.
Jsme ještě raději, že jste rád, příteli.
Řekněte mi, že na mě čeká šálek čaje a sušenky.
Báječný přízvuk. Jste z Austrálie?
Zvuk osudu, madam.
Varovný zní hlas. Musíme však kupředu.
Neb přišel náš čas.
Kdy jindy, než te? Kdo jiný, než my?
Později?
Někdo jiný?
Ruku mám napudrovanou. Stisk bude pevný a suchý.
Oblečení dokonale balancuje mezi nonšalancí a uvolněnou formálností.
Sonny. Mluvení nech na mně.
-Ano? -Dobře.
Pane Burley.
Jsem si vědom,
že konvence velí, abych počkal, až naši nabídku posoudíte.
Neberte mé přerušení jako neslušnost, ale jako důkaz...
našeho nesmírného nadšení ze setkání s vámi
a vaší skvělou firmou.
A ještě bych rád dodal...
To by stačilo.
Dohodli jsme se, že nechám mluvit kolegyni. Má na to právo.
Její mluva je sice jadrná. Je však úsporná a efektivní.
To je mi ukradené.
Vnímejte mě, mladíku.
Čaj je bylina, která byla vysušena.
Aby se mohla oživit, musí se vyluhovat.
Ve vařící vodě.
Všude v téhle zemi...
před vás lupnou hrnek chladnoucí žbrndy,
vedle nějž leží pytlík čaje.
Pak ho musím namáčet jako šílená...
...ve vlažných chcankách
a čekat, zda se vodě uráčí změnit barvu.
Na to ve svém věku nemám čas.
Tohle jsem měl na mysli.
Doneste jí vařící vodu.
Paní Donnellyová, povězte mi o vašem podniku.
Pořádně fungujeme zhruba osm měsíců.
Druhá část přestavby je víceméně hotová.
Život je jako ta želva. Docela se vleče.
-Paní Evelyn Greensladeová. -Tady.
Zůstanete-li v krunýři, nikam se nepohnete.
-Pan Douglas Ainslie. -Tady.
Hosté pobývají krátce.
-Paní Muriel Donnellyová. -Tady.
Ale již od začátku máme stálou klientelu.
-Paní Madge Hardcastleová. -Tady.
-Pan Norman Cousins a slečna Parrová. -Oba tady.
Jednou měsíčně chodíme na kontrolu do místní nemocnice.
A Sonny dělá každý den prezenci.
Důležité preventivní opatření, pokud by někdo v noci zemřel.
Většina našich hostů v Indii nejen žije, ale i pracuje.
-Jsou hezké. -Proto každá stojí 10 tisíc rupií.
Proč se musíme pokaždé dohadovat?
Musíme respektovat postup, madam.
Dobrá. Oba víme, že na kvalitní pravou pašmínu
je zapotřebí srst ze tří tibetských koz.
Vy všichni na trhu do příze kvůli objemu něco přidáváte.
Sem chodím, protože zatímco támhle Bharat používá vlnu...
a Mohan přidává králičí srst,
vy používáte aspoň kvalitní hedvábí.
Dám vám pět tisíc za čtyři.
-Platí. -Děkuji.
Uvidíme se zítra, Hari.
Na shledanou, paní Evelyn. Díky za váš respekt.
Dva naši hosté se uplatnili v místním cizineckém klubu.
Ten je na tom, řekněme, mírně prachbídně.
Normane.
Vím, že počet členů klesá a časy jsou těžké, ale...
Vážně musíš ředit víno?
Sám jsem ho otevíral.
Zjistili to.
Zkusíme červené.
Jiní dělají práce, o nichž se jim nesnilo.
Jedna královna byla se svým slonem tak sblížená,
že když zemřela, stál slon u jejího hrobu tři dny,
než pošel steskem.
Takovou lásku by měl poznat každý. Nikoli tedy se slonem.
A občas ani snít nemělo.
-Kdy to bylo postavené? -Co prosím?
Jaké je to období?
Období? Ano.
17. století.
-Určitě? -Stoprocentně.
Počkejte, možná 18.
Pohlédněte na nádherně tesané...
Pohlédněte na nádherně tesané sloupy,
zdobené typickými rádžastánskými...
...zdobené typickými rádžastánskými rytinami.
Typickými rytinami, které...
Všimněte si...
Mohla bych mluvit dál a dál,
ale hlavní je, že to byl tady jeho nápad.
Já vím, vím, ale funguje to.
Důkazem našeho úspěchu je, že jsme jeho oběťmi.
Hotel Marigold je obsazený.
Nikdo se neodhlašuje, dokud se neodhlásí na věčnost.
Musíme expandovat.
-Máme vyhlídnutý jeden místní podnik. -Hotel U nejvyšší kvality.
Zaplaťte nám a koupíme ho.
Staneme se nejvzdálenější pobočkou řetězce Evergreen.
Vybudujeme síť hotelů po celé Indii a jejím okolí.
Pro lidi, jako je...
tato skvělá dáma.
Její tvář je mapou světa.
Ač její paměť ochabuje, stále zná mnohá tajemství vesmíru.
Když odjížděla z domova do hotelu Marigold, řekla si,
co si řeknou i jiní.
"Proč umírat tady?"
"Mohu zemřít tam."
Pochopte mě.
Evergreen funguje jinak.
Domníváme se,
že listy nemusí opadávat.
Že je tento zralý věk...
příležitostí k cestování, dalšímu vzdělávání,
různým pracovním aktivitám.
Nabízí životní šanci.
A možnost předat životní hodnoty ostatním.
V tom se jistě shodneme, paní Donnellyová.
Jsem přece tady.
Mluvili jste s jinými společnostmi?
Nejprve jsme přišli za vámi.
-Máme také konkurenci. -Podle nás ne.
-Řekl jsi jim, že děláš prezenci? -Naservíroval jsem jim to a zbaštili to.
To je ohromný, Sonny. Kdy vám vypíšou šek?
Překážky, Sunaino.
Než slavně zvítězíme, musíme ještě jednu zdolat.
Pan Burley slíbil, že brzy...
pošle do hotelu odhadce.
Říkal, že pošle inkognito "svého člověka".
Budeme připravení. Můžu s tebou mluvit o svatbě?
Zásnuby budou ve čtvrtek. Čeká nás nácvik tance.
Ve čtyři v klubu Viceroy. Mám pro tebe báječnou novinku.
Rád bych ti zdůraznil jedno slovo, Sunaino.
"Útěk." Prchneme.
Víš, jaká by to byla romantika?
Běž pryč. Tohle je důležitý.
Kdo je tam, lásko?
Sonníku. Jaká je Amerika?
Kushale?
-Nevěděl jsem, že jsi v Džajpuru. -Vrátil jsem se, bejby.
Co jsem byl pryč, tvoje holka zkrásněla.
Je to moje snoubenka.
To je ta novinka. Kush připraví s mým bratrem choreografii.
-Ty mu říkáš Kushi? -Mrkni na to.
Přijel jsi jen na svatební oslavy, Kushale?
Pak jedeš zase pryč?
Hned a na hodně dlouhou dobu?
Přijel jsem za obchodem. Když to vyjde, zdržím se tu.
Není to nádhera?
Paní Donnellyová? Hned te ?
Potřebujete mě? Už musím jít.
-Dívej se, je to paráda. -Volá mě z bazénu.
Fajn.
Fajn, měj se.
Zírají na mě a čekají na má informovaná moudra,
která postrádám.
Kolikrát jsi tam prováděl?
Třiašedesátkrát.
A pořád si to nepamatuješ?
Nejdřív odejdou kolena a pak paměť.
-Domluv svému asistentovi. -To udělám.
Když to nezabere, nabídni mu peníze.
Děkuju.
Dobrou noc.
Neměla bys chuť na kávu?
-Možná by se spíš hodil čaj. -Kávu tu nemám.
-Ani čaj. -Ovšem. Nemáš důvod.
Dobře. Hezky se vyspi.
-Ty také. -Děkuju.
-Dobrou noc. -Dobrou.
Najednou mi došlo, že tam nejsem sám.
Otočil jsem se, abych se podíval, kdo mi ťuká na rameno.
A on to zatracený arcibiskup z Canterbury.
Je to legrační, protože je to pravda.
Bohužel ani jedno, ani druhé.
-Půjdeš s námi, Normane? -Nemůžu.
Budu muset zůstat tady a spočítat skrovnou tržbu, Susan.
Leda bys potřebovala pomoct sehnat taxi.
Můžu jít pěšky. Bydlím kousek odtud.
To máš hezké.
Mám. Přij se někdy podívat.
Nebo dnes?
Pane Normane?
-Copak? -Volá slečna Carol.
Ptá se, kdy se vrátíte.
Tak příště.
Ano.
Dobrou noc.
Jde o to, že se člověku dříve nenaskytla žádná...
...příležitost.
V Anglii jsem se léta marně pokoušel uplatnit svoje přednosti.
Nenašel jsem jedinou ochotnou duši. A tady...
Bezvadná práce, naditá prkenice.
Dámy tu po mně pasou.
Jenže si to nemohu dopřát, ani jim,
protože už jednu mám.
A je to ženská miliónová.
Ale občas si říkám...
Co kdyby tu nebyla?
Co kdybych byl zase sám?
To by byla nepředstavitelná svoboda.
Ovšem že by mi hrozně chyběla.
Ale užíval bych si to.
Jejda.
Bu te opatrný. Je to nebezpečná zbraň.
Nebojte, šéfe. O všechno se postarám.
DRUHÝ BÁJEČNÝ HOTEL MARIGOLD
Kdo jednou obejde místnost, je moudřejší, než kdyby zůstal sedět.
"Zásnuby"
Tudíž se vracíme do Indie s novými nápady a vhledem...
do stavu světa a lidstva.
Z toho letu mi natekly kotníky.
-Sunaino. -Sonny.
O mě se nestarejte. Já tu jen stojím na kotnících.
Chyběla jste mi.
Nebyli jsme pryč zas tak dlouho. Co tu děláš? Kdo je na recepci?
-Sonnyho matka přijela. -Vrátíme se do Ameriky.
-Všechno v pořádku? Co nové menu? -Vypadá skvěle.
-Přivezli svatební stany. -Prohlédneme si je.
Je venku Vikram s minibusem?
-Přivezl mě někdo jiný. -Kdo?
Celý ses spravil, Sonny. Ale odstálé uši máš pořád mrňavé.
Tvůj láskyplný humor mi chyběl, Kushale.
Tohle je Kushal, paní Donnellyová. Nejlepší kamarád mého bratra.
-To nebylo třeba. -Dá mi do pořádku kotníky?
Mám v autě grapefruitový olej. Je zázračný.
-Líbí se mi. -Proč zrovna on?
-Vypadají těžké, vezmu je. -To zvládnu.
Děkuji.
Půjdeme?
Kdo si vozí v autě grepový olej?
Promiňte.
-Nejdu pozdě? -Jdete včas.
Máte objednáno? Prý tu mají výtečné palačinky chilla.
Nejspíš vás zajímá, proč jsem vás chtěla vidět.
Asi mi chcete říct, že už mě nebudete potřebovat.
Proč myslíte?
Moc ráda jsem pro vás nakupovala látky a textil.
Dělala bych to stejně, ale...
Bylo to na zkoušku, jestli bude zájem.
Že si bu za tři měsíce najmeme odborníka, nebo toho necháme.
-Najmeme si odborníka. -To jsem ráda.
Vyři te dotyčnému, že se s ním ráda podělím o své skromné znalosti.
Chceme zaměstnat vás. Na profesionální úrovni.
Máte kontakty, máte vkus. A vymluvíte z jalové krávy tele.
Chceme, abyste měla na starosti zajišťování dodávek z celé země.
-Je mi 79. -To nevadí, budete-li chtít.
Dáme vám tým, který pro vás bude pracovat.
-Bude to obnášet cestování. -Dobré ráno.
Jel jsem kolem na motorce a viděl tě tu.
Tedy jel, ta potvora se rozbila, tlačil jsem ji.
-Mohu se k vám posadit? -Samozřejmě.
Objednejte si palačinky chilla. Kdo je neochutnal, jako by nežil.
-Já jsem Douglas. -Jodi.
Jodi zastupuje firmu, pro niž pracuji.
Zmiňovala ses. Samá chvála.
To je vzájemné. Právě jí nabízím práci na plný úvazek.
Vážně?
Blahopřeji.
-Musela bych hodně cestovat. -Jistě. To budeš ráda.
Ještě nesouhlasila.
Ale určitě bude.
Co jí brání?
Podle mě je to v pístu.
Asi chytnul zadíračku, jak se říká.
Naštěstí má Cyril v opravně takzvaný vytlačovák pístního čepu.
Díky němu by měl minimalizovat poškození ojničních ložisek.
Nebo, nedejbože, ojnice.
Ta slova si určitě vymýšlíš.
Zeptala by ses mě?
Cože?
Kdybych nepřišel, probrala bys to se mnou, než bys souhlasila?
Řekla bych ti to večer a zeptala se, co si myslíš.
Děkuju.
-Co si myslíš? -Že budeš úžasná.
Dobré ráno, Ainslíku.
Dobré ráno.
Nejedeš na motorce?
Zadřel se píst.
Ale naštěstí se to dá zachránit vytlačovákem pístního čepu.
-Vyrazili jsme na palačinky. -Nepůjdete s námi?
Proboha. Jsi v pořádku?
Nic mi není.
-Děkuju. -Mám v tom praxi.
Asi se mu rozbilo řízení.
Skoro to vypadalo, jako by tě chtěl srazit.
Klidně tě mohl zabít.
Bože.
Rád bych tě přiměl zůstat.
Žena musí toužit, Nimishi.
Pojedeme do Báječného hotelu Marigold?
Předtím se ještě někde zastavíme. Sbohem, Nimishi.
-Výsosti. -Vítejte.
V téhle ručce jsem pouhý kmán.
Jestli se ti líbí, dej jí prsten.
Můžete počkat? Nevím, jak dlouho to potrvá.
Jak si přejete.
-On počká. -A ty nemůžeš?
Nerad.
Otvírejte šampaňské! Nechť troubí klaksony!
Šťastní lovci se vracejí domů! Zabili jsme vypasené jehně!
Namaste, Anokhi.
-Namaste, madam. -Namaste, Anokhi.
Jak bylo v Americe?
Tam by uštvali i smrt.
Mají tam ale dobré sušenky. Nechci jim říkat keksy.
Podívej.
Tyhle jsou pro tvou matku.
Tyhle pro tvého otce.
-Synku. -Maminko.
Poj sem.
-Přihlašovala jsem hosta. -Ty hosty děsíš.
Udělám to.
Díky ní to tu takhle klape.
Bez spolupráce není skvostná práce, maminko.
Pro sestřenici.
A pro malého Ranjana.
-Děkuju. -Mám jich víc.
Snídaně se podává na terase mezi 7. a 10. hodinou.
-Prezence je v 9.00. -Prezence?
Pokud by v noci někdo zesnul, aby tu nezůstal ležet bez povšimnutí.
I když vy, milá dámo, máte blíž k menopauze, než k márnici.
Tohle vyplňte.
Haló.
Ano?
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
-Je tohle hotel Marigold? -Jste rezervovaný?
-Ne, líbí se mi tu. -Myslela jsem...
Vím, co jste myslela. Rezervaci nemám.
Musíte si lépe plánovat život. Poslední pokoj je akorát pryč.
S pýchou a radostí vám nabízím pokoj č. 6, je to náš poklad.
-Má výhled na restauraci. -Ráda bych něco klidnějšího.
Další nový host.
Báječný hotel Marigold je láká tak jako lumíky mořský útes.
Promiňte, máme plno.
To je škoda.
Kdo podcení přípravu, špatně končívá. Je mi líto, příteli.
Váš palác čeká, slečno Beechová.
Viděla jsem vás na letišti. Pán s jediným kufrem.
Guy Chambers.
Lavinie Beechová.
Jak se jmenujete?
Guy Chambers.
Omluvte mě za to povrchní uvítání.
Jsem Sunil Indrajit Kapoor, vlastník tohoto skvostného a výnosného hotelu.
Těší mě.
Náš nejluxusnější pokoj je vám k dispozici.
-Vážně? -Osobně vás doprovodím.
-Nechcete vidět pas? -Vím, kdo jste, pane Chambersi.
Vím, kdo to je. Odve paní do devatenáctky.
Ještě není hotová.
Na co koberec, když máte dobré trepky?
-Radši bych ten pokoj... -Řeknete to po cestě.
-Nevadí mi, jaký pokoj budu mít. -Ale mně by to velmi vadilo.
Moment, Sonny.
Za minutku, drahá, věnuji se váženému hostu.
Hned.
Momentíček.
Co to vyvádíš? Taková neomalenost!
Tohle je větší želízko v ohni.
Pan Burley nám sliboval, že pošle do hotelu odhadce.
-Povídal jsi mi to. -Říkal, že pošle svého člověka.
Guy znamená člověk. Byl to vzkaz.
-To nic neznamená. -Instinkt, Sunaino.
Instinkt je nosem myšlení. A já mám velký nos.
Ladí mi k odstálým uším.
To nevypadá špatně.
Vůbec ne.
-Jste spokojená? -Já, a spokojená?
-Dobrý večer, paní Donnellyová. -Dobrý, paní Greensladeová.
-Prý to vypadá dobře. -Chlapec si vedl skvěle.
Jaká byla Amerika?
Nic jsem nečekala a vrátila jsem se zklamaná.
Ve vašem věku je zázrak, že jste to přežila.
Vidím, že ještě stojíte. Vaše staré koleno má namále.
-Kdy máte kontrolu? -Byla minulý týden. A vy?
Zítra. Uvidíme, co zkolabuje.
-Dobrý večer. -Dobrý, paní Hardcastleová.
Měli jste se dobře?
Báječně. Byli jsme pořád spolu.
Úděsně. Byli jsme pořád spolu.
Šel se mnou i na toaletu.
Vážení, tohle je Lavinie Beechová.
-Dobrý večer. -Zdravím.
-Jste nějaká mladá. -Jsem tu kvůli matce.
Dobrá výmluva,
jak utéct před šesti týdny teplého deště anglického léta.
Chtěla by tu zůstat déle. Já jsem předsunutá hlídka.
Určitě máte hlad. Posa te se u nás.
Tam ne, drahá. Tohle je speciální rezervovaný stůl.
Pro koho?
Bože, dej milost mým vaječníkům.
Dámy a pánové...
Tohle je úžasný Guy Chambers.
Je zde vítaný, tak jako je navoněný.
Zdravím.
-Dobrý večer. -Těší mě.
Rád bych vás zítra vzal na prohlídku našeho skvostného "růžového města".
Te vám ale přinesu krmi, jež oblaží i vaše nejtalentovanější chuťové pohárky.
To jsi vzal důkladně. Nenašel jsi tam polypy?
-To je on. -Kdo jako?
Odhadce, který rozhodne, jestli budeme pobočkou, nebo slepou uličkou.
Máš důkaz?
Mám nos, paní Donnellyová.
Jasně. Takže víš prd.
Přijel jsem sem napsat knihu. Román.
To je náhoda. Já romány čtu.
-Napsal jste nějaký jiný? -Ne. Tenhle je první.
Zatím to byl jen sen.
Máte sny, se kterými mohu pomoct?
O čem je?
Je o stárnutí. O všem, co přináší.
O prázdnotě, ztrátách, postupném snižování...
To jste přišel na správné místo.
Ano. Poslouchejte, je pomalovaný škorpióny.
Kolik podělaných tuk-tuků je pomalovaných škorpióny?
A řidič je hotový šílenec.
Nevím, jak se jmenuje, ale má jen jedno oko.
-Tady jsi. -Proboha.
Poslyšte, už žádné výmluvy. Prostě to udělejte!
To bylo z klubu. Výpadek elektřiny.
Zdá se, že se část jídla na večerní oslavu začíná kazit.
To zvládneš, drahoušku.
-Nějaký problém s večírkem? -Žádný problém není.
Carol! Kam jdeš?
Do cestovní kanceláře, kde pracuji.
-Nechceš doprovodit? -Není třeba. Měj se.
Je problém s večírkem, paní Hardcastleová?
Snad ne. Tak velká akce tam dlouho nebyla. Na chyby není místo.
Vypadla tam elektřina.
Normane.
-Douglasi. -Ahoj.
-Zmeškal jsi prezenci. Už jsme se báli. -Jsem tu od rána. Cyril mi pomáhá.
Musím to mít hotové do svatby. Mám to všechno...
...s motorkou připravené. Nakonec to nebyl píst.
Je to něco s karburátorem, takže...
Tebe to nezajímá.
-Jen v tom, že to zajímá tebe. -Ale stejně jsi přišla.
Poslyš. Za pár dní jedu do Bombaje.
-Já vím. Na Lauřinu konferenci. -Nechtěla bys jet se mnou?
Je to moje dcera. Chci vás seznámit.
Ovšem. Jenže nevím, jestli bych to zvládla.
-Hloupý nápad. -Mám spoustu práce.
Také bych neměl jet. Takových prohlídek ke zkažení.
A motorka není opravená.
-Ráda bych ji potkala. -Příště.
Uvidíme se večer?
-Kde? -Na oslavě zásnub.
-To si nenechám ujít. -Skvěle.
-Ahoj. -Ahoj.
Měl byste si ji vzít.
Chtěl bych.
Kde je náš nový host?
Jaký?
Ten Američan.
Na snídani nebyl.
Dobré ráno.
Muž bez plánů, co dostal nejlepší pokoj.
-Cítil jsem se trapně. -Ale ne dost, abyste si to s ní vyměnil.
Ale vyměnil. Včera po večeři.
Jaký je nový pokoj?
Strohý. To mám raději.
Majiteli to říkat nemusíte. Není to zrovna liška bystrouška.
Je to můj syn.
Skvělý mladík. Musíte být pyšná.
Nemluv s hosty, maminko.
Pan Chambers mi právě říkal, jak je náš hotel útulný.
To mě těší a nepřekvapuje. Ale žádné povídání.
Snad se uvidíme.
Běž, maminko.
Vzhůru na prohlídku, pane.
Najdeme Vikrama a jeho krásný minibus a užijeme si naše skvostné město.
Mohla bych jet také? Odhodlávala jsem se vyrazit sama.
Madam, chtěli jsme s tímto dokonalým exemplářem strávit den sami.
-Nechtěla jsem obtěžovat. -Ovšem že může jet.
Ovšem že můžete.
Je to těžké.
Každý den se v taxíku na kruhovém objezdu musím rozhodovat.
Bu jet doleva k Nimishovi.
Nebo doprava k Abhilashovi. Oba mě milují.
Určitě mě brzy požádají o ruku.
To, že se na vás dívám, ještě neznamená, že mě to zajímá, nebo že poslouchám.
-Nevím, čí nabídku mám přijmout. -Víte...
Je mi to jedno.
Paní Donnellyová?
Zábava, co nikdy nezačíná.
...dal městu jméno a ochránil ho šesti vznešenými branami.
Nechal vystavět bulváry velkorysých rozměrů a vytříbené elegance.
Svůj úspěch korunoval vybudováním velkolepého Hawa Mahalu.
Paláce větrů.
To je ten palác?
Tohle je hotel U nejvyšší kvality.
Skvěle zahrané, příteli.
Ani jste nemrkl a karty si držíte u vznešeného těla.
Nevím, o čem mluvíte. Proč tu jsme?
Projdeme se a uvidíte.
Poj te, prosím. Poj te.
Ten, kdo to tu pojmenoval, byl pěkný rošťák.
Měl ho pojmenovat U nejvyššího potenciálu.
To by byla jiná, přátelé.
-Rád bych se zeptal na vaši matku. -Moc se omlouvám.
Zde hodláme postavit výtah.
Umožní starším přístup do vyšších pater, než vystoupají...
...do pater nejvyšších.
Do nemocnice je to kousek pěšky, případně na nosítkách.
Kde je váš otec?
-Rozprášený ve svatých vodách. -Promiňte.
Konečně nalezl klid, který mu matka za života upírala.
Proč se ptáte?
Vyrazila mi dech.
-Kdo? -Prosím?
-Kdo vám vyrazil dech? -Vaše matka.
-Moje matka? -Ano.
Nerada ruším...
-Moje matka? -Vaše matka.
-Patří vám to tu? -Ano.
Je to nejnovější přírůstek v naší vzkvétající říši.
To bych netvrdil.
Kushale?
Čemu vděčíme za to utrpení?
Vtipálek.
-Kushal Kadania. -Guy Chambers.
-Lavinie Beechová. -Moc mě těší.
Co tu děláš, Kushale? A vysvětli mi tu přilbu.
Jak se vám tu líbí?
Mohlo by to tu být skvělé.
-Dobře, že to Sonny koupil. -Až na to, že nekoupil.
Mluvíš za mě? Jak to víš?
Koupil jsem to já. Včera jsme se dohodli.
Tohle bys číst nechtěla.
Omluvte ji, madam.
Dobrý den. Jak se vlastně jmenujete?
Babul, madam.
-To je vaše dcera? -Neteř, Aaina.
Měla nehodu. Musí chodit na fyzioterapii.
Vozíte ji sem a čekáte tu?
Čas je ten největší dar.
Mám tu banánové lupínky.
Půjdeme?
-Všechno v pořádku? -V pořádku. Kdo je to?
Na shledanou. Babul, můj řidič.
To má přehled.
Slib mi, že tam bude i něco, na co můžou tančit starší.
Pořád to umíme roztočit.
Neboj, Aruva je profesionál.
Kdy budete se Sunainou tančit?
Záleží na tom, jestli přijde Sonny na zkoušku.
-Sonny. -Bu te zdrávi.
-Jayi. -Jdeš pozdě.
Rád tě vidím. Paprsek světla v černém dni.
-Sonníku. -Neříkej mi tak.
Tvůj kamarád Kush nás okradl o majetek.
O čem to mluvíš?
-Kush je tady? -Tos neříkala.
-Jak vás okradl? -Vyfoukl nám hotel U nejvyšší kvality.
-Dali jste nabídku? -Nemáme peníze.
-Jak vás tedy okradl? -Myslíš, že nevěděl, že ho chceme?
Ten dům je na prodej víc než rok.
-Kontaktoval jsem investora. -Tvého otce.
Investor souhlasil, ať dáme nabídku, než cena stoupne.
Musí být hodně těžké se tím bohatstvím nezalknout.
-Zeptejte se, jestli to věděl. -Věděl jsi to?
-Myslíš, že bych to koupil? -Má hadí jazyk a lže, jako když tiskne!
Proč se takhle chováš?
Nemáme oslavu zásnub? Musíme nazkoušet tanec.
-Tančit umím. -Stejně to musíš nazkoušet.
Proto jsem tady.
Začneme?
Hostitel jako ze škatulky.
-Cože? -Že jsi vyfešákovaný.
No.
Velký večer, že?
Šťastný konec křivolaké cesty.
O to přeci jde, ne?
U všech vztahů, o cestu.
Nestačí stát na místě. Musí tam být...
...vývoj. Musí to někam směřovat.
Nejvíc mě na tom štve, že bychom mohli být báječně šťastní.
A nezariskovat, když je to tak blízko, že by se stačilo natáhnout...
...a sáhnout si.
Nejúžasnější a nejhroznější na životě je,
že je v něm tolik zpropadených...
...možností.
A všechny jsou úplný nesmysl. A já nevím, co to povídám.
Co ty, Normane? Co tě dneska sejří?
Já?
Asi jsem si objednal likvidaci přítelkyně.
Čeká vás náročné smlouvání s majiteli továren.
A nastala změna. První zastávkou není Dillí, ale Bombaj.
Budete si muset zvykat.
Ani vám nepovím, kolik rodinných dovolených bych musela zrušit,
kdybych rodinu měla.
-Vezmete s sebou Douglase? -Nevím. Nepřemýšlela jsem o tom.
-Jak dlouho jste spolu? -Nejsme spolu.
Já myslela, že ano.
No, jsme a nejsme.
Přijdu pozdě na oslavu.
Oba nápadníci na stejném večírku.
-Až mě z toho mrazí. -Tak proč se schováváte?
Nápadníka jsem neměla, ani nepamatuji, natož dva.
Období sucha.
Když neotočíte kohoutkem, voda nepoteče. Sbalte tu někoho.
Promiňte, že jsem vás nedoprovodil na kliniku.
-Plány na rozšíření narazily na překážku. -Na jakou překážku?
Dobrý večer, paní Donnellyová.
Vypadáš překrásně.
Tvoje matka by měla strávit čas s mými rodiči.
-Je tu čestný host. -My jsme čestní hosté.
Blahopřeji. Je to překrásný večer.
Říkal jsem si, že ho oslavím tím, že požádám o tanec vaši matku.
-Čí matku? -Tvoji matku.
Vážně?
Vypadáš báječně, Normane.
Neviděla jsi někde Carol?
Tu máš.
Děkuju. Snažím se ze všech sil, abych si neotíral ruce do kalhot.
Všimla jsem si.
Jean říkala, že to dělám naschvál, abych ji rozčílil.
Přitom úplně stačilo, když člověk složil mapu obráceně.
Jsi veselý.
Dostal jsem zprávu od Laury. Celkem pět, ale přečetl jsem jen jednu.
Nesnáším ten krám.
-Nakonec přijede sem. -Myslela jsem, že jede do Bombaje.
Chce vidět tatíka v jeho přirozeném prostředí.
-To je báječné. -Konečně se seznámíte.
Může se přesvědčit, že jsem jí o tobě říkal pravdu.
Prý dnes budete tančit.
Už jsme se viděli. Jsem Lavinie.
Lavinie, jistě.
Asi si říkáte, že jsem na pobyt v Marigoldu moc mladá.
Nebo je váš plastický chirurg génius.
Docela mě zajímá váš nový dům.
Tak se někdy stavte.
Možná že přijdu, možná že ne.
Určitě přijdu.
Maminko. Guy Chambers si tě vybral.
Je to záhada.
Rád by tě pozval na parket a pustil se s tebou do víru tance.
-Nemyslím si. -Proč ne?
Je to takový fešák, že jsem začal pochybovat o své orientaci.
Veškeré naděje našeho hotelu má v rukou on. Obětuj se pro tým.
-Hodláš pást vlastní matku? -Vůbec ne.
Vlastně ano.
Madge, nemůžu najít Carol.
-Polib mě, rychle. -Cože?
-Víš, že to chceš. -Nechci.
Nejsem proti, ale...
Promiň, Normane, nemohu. Miluju někoho jiného.
-Chápu. -Vím, že ti z toho puká srdce.
-Dostanu se z toho. -Odpusť.
Neviděli jste náhodou Carol?
Myslela jsem si, že to pomůže.
Že když je uvidím vedle sebe, poznám, koho mám raději.
Jaký přístav v bouři si zvolím.
Jenže to tak nedopadlo.
Někdy vyhrajete a jindy se poučíte.
Nevím, proč jsem odmítla jeho laskavé pozvání...
jet s ním do Bombaje.
Stejně tam nakonec pojedu.
Budeme tam oba dva.
Nevím, jestli z toho mám radost, nebo hrůzu.
Občas mi připadá, že rozdíl mezi tím,
co chceme a čeho se bojíme,
je tenký jako vlásek.
Promiňte. Říkala jste něco?
Asi vám neslouží sluch.
A vám zase páteř.
-Proč vám to vůbec říkám? -Jsem starší a moudřejší.
-O devatenáct dní. -To je délka života vosy.
Mluv s ním.
Nemusíme tančit. Můžeme si jen povídat.
Začneme tím, že mi řeknete svoje jméno.
Paní Kapoorová.
Víc nic?
-Víc nic. -Dobře.
Je mi 64. Jsem svobodný.
Žena mě před pár lety opustila. Nevím proč.
Většinou jsem hodnější na lidi, než na zvířata.
Nechovám se k nim ošklivě. Mám je rád. Zvlášť psy.
Co chcete?
Trochu si popovídat.
Začal jsem, te vy.
-Co opravdu chcete? -Nevím.
Nevím.
Mám radši kočky.
Říkal jsem si.
Povečeřte se mnou.
Až budete chtít.
Můžeme jít zítra večer. Nebo pozítří.
Nebo zamluvím stůl tady, jestli chcete.
Proč myslíte, že budu souhlasit?
Doufám, že už jste souhlasila. Jen ne nahlas.
Dámy a pánové, vážení hosté...
Okamžik, na který jsme čekali.
Přivítejte na parketu Jaye a Kushe.
Úplně ho zasklívá. Tenhle večer je katastrofa.
Je to náš večer, Sonny.
Náš.
Žádnou paniku.
Není ti nic?
Menší výpadek proudu. Dám to do pořádku.
Nepřej si, abych tě našla.
-To snad ne. -Normane!
-Carol, kde jsi? -Je to skandál.
Nedělej, že nemáš radost.
-Myslíš, že jsem to zařídil já? -Na víc se nezmůžeš.
-Měl jsem důležitější práci. -Co je důležitější než zásnuby?
Vidět tvoji nohu, kopla bych tě.
Nemusel bych tančit a ty bys zůstala na parketu se svým Kushtim!
Tanec mu jde jako všechno ostatní, lépe než mně.
Vážně?
Vážně.
Sunaino, počkej.
To jsi zpackal, Sonníku.
Byl jsem na jedné, kde našli v posteli svědka s ženichem.
Pořád lepší než dnes.
-Účet mám určitě zaplacený. -Vypadl proud, to se stává.
Hlavně to neříkejte Madge.
-Co mi nemáte říkat? -Bože.
-Douglasi? -Ano?
Je skvělé, že zítra přijede Laura. Těším se, až ji poznám.
Paradoxně ale te musím odjet do Bombaje já.
Ale napadlo mě...
Říkala jsem si, že až přijedeš na konferenci,
mohli bychom...
Nevím, jak dlouho tam budu, ale během té doby bychom mohli...
Ahoj, tati.
Zlato!
Ahoj, Douglasi.
Zlato?
Ahoj, Evelyn.
Bylo to na poslední chvíli.
Mohla jsi mě alespoň varovat.
-Nepřišly ti zprávy? -Nesnáším ten krám.
Laura bude mít přednášku na mezinárodní konferenci. Vi ?
O exponenciálním růstu internetových startupů
a jeho následném vlivu na... Radši zmlknu.
Když mi řekla, že jí nabídli dvě zpáteční letenky první třídou,
nemohla jsem odolat pokušení navštívit staré hroutící se trosky.
A podívat se, jak se daří hotelu.
Daniel mi v poslední době naznačoval, že by mé únavě dovolená prospěla.
Je vždycky takový ohleduplný a starostlivý.
Daniel?
Daniel Green. Právní poradce. A můj přítel.
Jeho napadlo, abych sem jela a probrala to osobně.
Máme tři možnosti: opuštění, nepřípustné chování,
nebo cizoložství. Dosti nesvatá trojice.
Můžeš si vybrat.
Nerozumím.
Daniel mě požádal o ruku.
Chce si mě vzít.
Přijela jsem se rozvést.
"Rodinná oslava"
-Lavinie Beechová. -Tady. Děkuji.
-Guy Chambers. -Jsem tady.
Jean a Laura Ainslieovy.
Vždyť nás vidíte!
Douglas Ainslie.
Tady jsem.
-Muriel Donnellyová. -To, co zbylo.
Madge Hardcastleová.
Přítomna. A navztekaná.
Evelyn Greensladeová.
-Paní Evelyn... -Nemohu ji najít.
Je pryč.
To je vzrušující.
Snad to nebylo moc narychlo.
Určitě už jste v Bombaji byl.
Jistě, mnohokrát. Mnohokrát.
-Takže jste tam nebyl? -Nebyl.
Mám tam ale spoustu příbuzných.
Ano.
Chtěla bych vás o něco požádat, Hari.
Je to pro naši spolupráci důležité.
Říkejte mi vždycky pravdu.
Dobře. Ale varuji vás, slečno Evelyn.
Musíte to nechat na mně.
Bude to těžké vyjednávání.
Žádné hrátky se štěňaty na verandě. Už jste velký pes.
Carol!
Taxi!
Sunaino.
Čekáš na omluvu.
Zasloužíš si ji. Za ten výpadek elektřiny nemůžu,
ale přesto jsem pohroužil večer do tmy.
Je to neomluvitelné a je mi to upřímně líto.
-Děkuju. -Na mou obranu...
-Říkals, že je to neomluvitelné! -Kushal proti mě intrikaří!
Protože koupil dům? Nevěděl, že máš o něj zájem.
Náhoda je výmluvou pro ty, kteří nepochopí záměr.
Tví hosté jsou tu spokojení.
Nikdo neodchází.
Probereme to, až se ukáže, že mám pravdu.
Pak se mi možná omluvíš ty.
Nesu vám snídani, pane Chambersi.
Skvělé.
-Promiňte. -Strpení, prosím.
Co byste si přála?
-Šálek čaje, prosím. -Donesu vám konvičku.
Stačí horká voda a sáček čaje.
Lavinie se zajímala o ten dům, co jste nám ukazoval.
-Hotel U nejvyšší kvality? -Nevzpomínám si.
Kushal říkal, že by mé mamince výtah pomohl.
Víc než šest schodů najednou už nevyjde.
Vraťme se tam.
Nový majitel je navíc fešák.
Jistě, madam, vy jste v ráži.
-Nemůžete zrychlit? -Mám pedál u podlahy, šéfe.
Dám vám všechno, co mám v peněžence. I peněženku.
Tak prošlápneme podlahu.
Doleva, nebo doprava?
Co prosím?
Až dojedeme k odbočce, za jakým pánem budete chtít?
Vlevo.
Jak se má neteř?
Je znuděná a otrávená.
Doktora se hned ptala, jestli bude ještě moct tancovat.
-Jde jí to? -Promění pohyb v kouzlo.
Vy děti nemáte?
Neoženil jsem se.
Nezamiloval jsem se.
To mě nezastavilo.
Stůjte!
Počkejte!
Musíte zapomenout na to, co jsem vám minule říkal!
Můj štědrý přítel!
Obchod neplatí. Rozumíte?
Je po všem!
Chcete udělat obchod, pane? Domluvíme se.
Vy jste vůbec nerozuměl, co jsem vám říkal, vi te?
Vy...
Vy jste ji vezl do práce.
Ano.
Drahá.
-Je to jasné? -Jasně, strýčku.
-Určitě? -Jasně, strýčku.
-Nepokazíme to? -Určitě ne.
Musíme se předvést. Zopakujeme si to.
Budu tady u počítače. Vy půjdete na zahradu a já vám budu napovídat,
aby nikdo nezjistil, že máte v hlavě prázdno.
Dobře. A když si budou chtít kamarádi s tebou hrát?
Řeknu jim, ať si míč strčí někam.
Je to vzrušující. Když jsem tu byla prvně, byla jsem na prohlídky příliš vyčerpaná.
Paradox deprese. Přes den unavená a v noci vzhůru.
Te spím báječně.
I když mi po ránu chybí růže na polštáři.
Viděla jsi Daniela?
-Máma mi to slibuje. -Šetřím si ho.
Přemýšlel jsi o tom, o čem jsme se včera bavili?
-Čemu dáš přednost? -Víš...
Pokud si pamatuji, opustila jsi mě ty. A nepřístupně jsem se nechoval.
-Tak tedy cizoložství. -Nevinen.
-Neříkej, žes ještě... -Mami!
To je vážně smutný příběh. Na co čekáš?
Proto tak náhle odešla? Už ti přišel fanklub.
Odjela kvůli nové práci.
Pilná včelička v důchodu.
Tento proces trvá mnoho týdnů a zahrnuje 12 různých barvení,
než je výrobek hotový.
Složité vzory vyžadují 40 projetí nad látkou.
Na každé projetí je třeba celá délka stolu.
V této místnosti je osm stolů a celkově jich je 24.
Každý den zpracujeme přibližně dva tisíce metrů látek.
Jak vidíte, zaměstnanci jsou zruční.
Největší odborníci v Indii. Poj te za mnou.
Bu te upřímný. Jen co mě uviděl, chce nám účtovat dvojnásobek.
-Ne. -Ne?
Čtyřnásobek. Tohle se rychle naučte.
Až si sáhnu rukou do vlasů, řekněte to se vší rázností.
Nemohu jít pod 50 tisíc za bednu. Náklady mi to nedovolí.
Můžeme nabídnout maximálně 30.
-Asi nechápete, kolik to obnáší práce. -Chápu, ale 30 je maximum.
Tak z obchodu sejde. Děkuji vám i vašemu asistentovi za návštěvu.
Je to společník, ne asistent.
Má plné oprávnění vést vyjednávání sám.
Jistě.
Příteli.
Za tuhle cenu dostaneme kdekoli čtyřnásobek.
Chceš víc, že je to žena.
Myslíš, že když jsi tu s běloškou, tak z tebe padnu na zadek?
Mě její šediny nepopletou.
Nemluv nesmysly!
To, že si nabrnkneš starou bílou buvolici,
ti má garantovat slevu?
Úplně všemu?
25 tisíc rupií. Domluveno.
Co jsem řekla?
Že jste rozuměla úplně všemu, co říkal,
a že by měl mít větší úctu ke starším.
Už ji má.
Myslela jsem, že jsi už odešel na oslavu.
-Kde jsi byla? -Měla jsem hodně práce.
-Odešla jsi, než jsem se vzbudil. -Měla jsem ráno práci. Říkala jsem ti to.
Jistě.
Já ti chyběla, drahoušku.
Převléknu se. Půjdeme spolu.
Nemáte o něj strach?
Nic s tím neudělám, tak k čemu strach?
Za pár dní budeme jedna rodina, Sonny.
V téhle rodině si nenařizujeme, jak se chovat.
Bavíme se spolu. Vyslechneme se.
Vím, že se bojíte, ale to bude dobré.
Najdu jiný hotel a rozšíříme se.
Promluv si raději s Kushem.
-Promluv si s ním, Sonny. -Poslechni si, co ti chce říct.
A další dobrý večírek v troskách.
Díky za vyslechnutí, Sonny.
Chci s tebou spolupracovat.
Outsourcing důchodců. To je skvělý nápad.
Skvělý a funguje.
Ale pokud chceš expandovat, musíš mít kam.
Chtěl jsi koupit hotel. Navrhuji, abychom ho vlastnili společně.
Založíme spolu společnost. Budeme rovnocenní partneři.
Vím, že jsi to rozjel sám. Ale dál se bez pomoci nedostaneš.
Beze mě.
Co říkáš?
Vidím, že něco říkáš.
Pohybují se ti rty.
Ale slyším jen sykot věrolomné zrady.
-Plánoval jsi to. -Ne! - Ale vyšlo to.
Paní Donnellyová, můžete mu domluvit?
-Co radíte, paní Donnellyová? -Nikdy neradit.
Promysli si to, máš čas.
Kolik budeš chtít. Pět minut.
To bohatě stačí.
Vážně s tím nemůžete nic dělat?
Opravdu píšete knihu?
Snažím se.
Můj syn si myslí, že nejste ten, kdo říkáte.
Proto jste přišla?
Povězte mi o té knize.
Dobře.
Příběh se hodně změnil.
Měl být o konci života, ale te ...
Možná bude o začátku.
Je o muži,
kterému se rozpadl život.
Udělal to, co dělají zranění lidé.
Vystavěl kolem sebe hradby a uzavřel se.
Ale te přijel do daleké země a...
najednou se probral.
V žilách mu tepe krev.
Může za to to neobyčejné místo.
Ale hlavně...
...někdo, koho tam potkal.
A jak...
Jak se cítí ona?
Ona to neví. Zpočátku to netuší.
Kdyby to věděla, byl by to krátký příběh.
Myslím, že má strach.
Určitě to byla překrásná mladá žena.
Ví, že už tak mladá není. Ačkoli jemu...
připadá překrásná.
Kdyby jí to řekl, nevěřila by mu.
Myslím si, že nevěří vůbec nikomu.
A nejmíň věří sobě, což napovídá, že se stala...
...někým, kým sama být nechce.
S každým uplynulým dnem víc a víc zapomíná,
že bývala vášnivá a umíněná.
Te takové věci odsuzuje. Bojí se jich.
Proto na ni nechce tlačit.
Te ...
Te s ní chce strávit večer.
A další.
Pak se uvidí.
To je můj příběh.
Víc zatím nevím.
Napíšeme další kapitolu?
Nevím, co dělat, paní Donnellyová.
Vždycky jsem snil o budoucnosti.
Ale te vidím před sebou jen jeho.
Dívá se na mě a směje se. Sebral mi moje živobytí...
a Sunainu.
Existuje dlouhý seznam toho, co je mi ukradené.
Doktoři, spálení sluncem, komáři.
Lidé, kteří nevědí, kdy odejít. Můžu pokračovat donekonečna. Ale...
jednu věc nesnáším: sebelítost.
Ničí všechno kolem. Nechovej se jako pitomec.
-Nedopusť to. -Tak mi řekněte, co mám dělat.
-Na to musíš přijít sám. -Tak proč tu jste?
Abys to uměl, až tu nebudu.
-Dobrý večer. -Dobrý večer, paní Hardcastleová.
-Doma před půlnocí. -Jen dva zákazníci.
Skončila jsem dřív. Chtěla jsem být sama.
Zavolej doktora, Sonny.
Nimish mě ráno požádal o ruku.
A Abhilash odpoledne.
Čas rozhodování.
Jeden zákazník byla tvá matka.
Zřejmě vyhrála loterii pana Chamberse.
Nenapadlo mě, že má zájem.
Slušelo by se pogratulovat.
Hledám svou matku, pane Dharuno. A jejího společníka.
-Myslím, že tu dnes byli. -To vám nemohu prozradit.
Odešli spolu?
Klub Viceroy klade největší důraz na diskrétnost.
Ta je neocenitelná.
Tisíc rupií.
Odešli do jedné z ložnic.
-Máte tu ložnice? -Ano.
Když jsou členové unavení nebo mají štěstí.
-Děkuju. -Bylo mi potěšením.
Sonny?
Co tu děláš?
To mám říct já, maminko.
Chci si promluvit s inspektorem. Jde o obchodní záležitosti.
-O jaké? -Jestli můžu počítat s jeho podporou.
-S hotelem U nejvyšší kvality, nebo bez. -Není to inspektor.
-To říká on. Lže ti. -Nemyslím si.
Nechci, aby ti ublížil.
Já se o sebe postarám.
Obchody do rána počkají.
Běž domů.
Co byste chtěla ráno?
Snídani do pokoje v 9.00.
A čaj Earl Grey s pasterizovaným mlékem.
To je důležité.
-Dá si někdo skleničku před spaním? -Půjdu se projít k zálivu.
Prý je to tam krásné. Zvlášť v noci.
Výborný nápad. Můžeme jít také?
Ano, jistě. Jestli chcete.
To byl vtip, Douglasi.
Raději bych šla nahá ohněm pekelným.
Sbohem.
Ono to vyjde nastejno. Půjdeme nahoru?
Odhlásila se.
-Prosím? -Paní Greensladeová se už odhlásila.
Neříkala, kam má namířeno?
Mně ne. Je mi líto.
Dobře.
Byl bílý jako stěna.
Legrační je, že ani nemám dost vlasů, abych si je musel uhlazovat.
Váš bratranec byl úžasný.
Zabralo to pokárání v hindštině.
Myslel jsem, že slyším matku.
-Bylo to vynikající. -Děkuji.
A děkuji za přístřeší.
Když bydlíte v hotelu, toužíte občas po něčem jiném.
Je nám ctí přivítat v Bombaji bratrance a jeho přítelkyni.
-Namaste. -Namaste.
-Není nad indické přivítání. -Je upřímné.
S tím hotelem jsem kecala.
Odhlásila jsem se, protože se te s něčím nedokážu vyrovnat.
Z naprosto hloupých a ubohých důvodů.
Vám to říkám jen proto, že nevíte, o koho jde.
O pana Douglase.
Můj přítel mu opravuje motorku.
Je to dobrý člověk.
A statečný. Víc než já.
Nedokážu mu oplatit ani polovinu toho, co by si zasloužil.
Ráda bych mu řekla: "Dej mi čas, já se zlepším."
Kdybych byla co k čemu, řeknu mu: "Dej mi trochu času."
Kolik času máte?
Dostal jsem nápad.
Co abych se dnes stavil v cestovce a vzal tě na oběd?
Dnes ne, zlato. Spousty práce.
Nejspíš si dám sendvič v kanceláři.
-Tak ti ho donesu. -Jsi zlatíčko.
-Dobré ráno. -Jak se daří, slečno Beechová?
Docela dobře. Včera jsme s Kushalem podnikli velkou jízdu.
Nalijete mi také?
Sunaino.
Můžeš mi prozradit, jaké máš svatební šaty?
Proboha! To je horké! Co to sakra...
Promiňte, slečno Beechová. Není vám nic?
Ne. Nic se nestalo.
Byla to moje chyba.
-Ahoj, tati. -Dobré ráno, zlato.
Vypadáš unaveně. Ty jsi nespal?
Učím se proslov na svatbu.
Chci mluvit zpaměti.
Hlavně to nezabalit. Dokud to tu nezabalíš.
Zlato.
Copak?
Včera jsem hledal kamarádku.
Evelyn. Doufala jsem, že se seznámíme.
-Odešla. -Jako...
Asi se vrátila do Džajpuru.
Na co čekáš?
Přijel jsem na tvou přednášku.
Na tu kašli.
Ničemu bys nerozuměl.
Tati.
Celý život si vybíráš lidi, kteří ti brání ve štěstí.
Brání ti dělat, co chceš. Nepřidávej mě k nim.
Nedělej ze mě větší mámu, než jsem.
Máš po ní to dobré, to nejlepší.
Běž.
Vysvětlím jí to. Běž.
Ano.
-Díky. -Měj se.
Koupila jsem dárek vaší neteři.
Viděla jsem ho na trhu. Snad je to v pořádku.
-To je víc než v pořádku. -Dobře. Dáte jí ho?
Jistě.
Počkejte, kudy se jede k vám?
Tudy.
-Moje sestra. -Namaste.
-Bratr. Sestřenice. -Namaste.
Bratranci. A tři kamarádi.
-Namaste. -Namaste.
-Strýček. -Namaste.
-Tetička. -Namaste.
A...
Ahoj, zlatíčko.
Chtěla by si přečíst tu vaši knížku.
Strýček mi říkal, jak jsi statečná.
Za to si zasloužíš odměnu.
Nejdřív ji musíš natáhnout.
A pak opatrně...
Taková jsem v jejím věku byla.
Samé piruety.
Šlo mi to, ale nechala jsem toho.
Tak jako většiny věcí v životě.
Který dům je váš?
Ten bílý. Narodil jsem se tam.
I ona a její sestry. Moje sestra. Celá moje rodina.
Krásné místo k životu.
Jsem rád, že jste přišla.
Co se stalo včera večer? Nějak jsi chvátal.
-Šel jsem si promluvit s inspektorem. -A?
-Měl jiné starosti. -Protože to není inspektor.
Inspektorka je Lavinie Beechová. Jen se jmenuje jinak a je to Američanka.
A ty ses k ní od chvíle, co přijela, choval jako ke kusu hadru.
To není vůbec pravda.
Bože, je to pravda.
Promiňte.
Slečno, slečno...
Slečno...
-Beechová. -Slečno Beechová, rád vás vidím.
Smím se dotázat, zda máte na dnešek plány a zda bych se jich mohl účastnit?
Právě se chystám za Kushalem.
Za účelem obchodu, či potěšení, smím-li být tak smělý?
Obojího.
Neurazte se, ale hotel U nejvyšší kvality bude pro matku vhodnější.
Dám vám lepší pokoj, madam. Ten, co je hotový.
Sonny. Prý jste mě sháněl.
Pokoj č. 6 bude brzy volný.
-Jsem na šestce. -Ano? Vážně?
-Hodně se tu událo. -Promiňte, ne.
Pane Chambersi.
Můžete počkat, slečno Beechová?
Báječný pan Chambers.
Báječný spisovatel.
-Jak je vám libo. -Není mi to libo. Ani trochu!
Co jste chtěl?
Opusťte hotel a už se tu neukazujte!
-Lhal jste, pane. -Nelhal.
Předstíral jste, že nejste, co nejste.
Inspektor tu byl. Jen to nebyl on. Byla to ona.
Lavinie. Akorát se jmenujete jinak, že?
Jmenuju se Theresa.
Já věděl, že vás znám. Děláte u konkurence.
-Pro Zlaté roky, že? -Správně.
-Jak jste to věděl? -Je to jeho práce.
A my musíme vědět, co chystá on.
Vysvětlete to.
Je to hotelová inspektorka. Jen ne ta, které se tu báli.
Tím jsem já.
Já to říkal.
Nos to věděl.
Můžeme studovat schémata...
a zmírnit tak kolísání úspěchů a neúspěchů,
které provázejí každou podnikatelskou cestu. Ale ty stejně přijdou.
To vás nesmí zastavit, protože úspěchy,
například to, že jsem tu dnes s vámi, vám všechno vynahradí.
Pusťte se do toho. Uvidíme se na baru. Děkuji vám.
Byli nadšení.
-Upoutala jste je, vážně. -Děkuju.
Lauřin úspěch evidentně pokračuje.
Jsem na ni pyšná. Škoda, že tu Douglas nemohl zůstat a užít si to.
Co tu máte za práci?
Nakupuji látky a zajišťuji spojení mezi obchodníky a mojí firmou.
-To zní celkem snadně. -Zní to snadněji, než se to dělá.
Zdá se, že to zvládáte.
Obdivuji, co jste tu dokázala.
Díky.
Jen jedna věc mě mate.
Douglas říkal, že nezcizoložil. Jak je to možné?
Nelíbí se vám?
Sice ho nemůžu vystát, ale stejně mě přitahuje.
V něčem víc než Daniel.
Douglas má nad Danielem výhodu, protože existuje.
Daniel existuje.
-Opravdu. -Když říkáte.
Pracuji v jeho kanceláři. Ze začátku jsem mu dělala administrativu dvakrát týdně,
abych si trochu přilepšila.
Život v Reigate vyjde dráž, než v Rádžastánu.
Daniel mě zná jménem, jsme malý tým.
Ale o ruku mě nepožádal.
Proto se chci rozvést.
Nemůžu čekat, že se o mne bude ucházet, když budu stále vdaná.
Kam myslíte, že bychom měli jít na první schůzku?
Stydím se zeptat Laury.
Třeba do kina. Společný zážitek, o kterém si můžete povídat.
Vyhnete se trapným situacím.
-Žádné trapné situace nenastanou. -Zřejmě ne.
Jsou lidé, kterým v životě padá štěstí do klína.
Já k nim nepatřím.
To jsem si uvědomila tady.
Když mi štěstí nepadne do klína samo, musím ho přimět.
A to hodlám udělat.
Dali jste jim vklad do života...
Sonny a Sunaina mají báječné rodiny. Daly jim vklad do života a te ...
"Svatba"
-Sunaino? -Dovnitř nemůžeš.
Šaty smíš vidět až v pátek.
Potřebuju desky.
Jména hostů znáš. Na co potřebuješ desky?
Jako výmluvu, abych směl dovnitř.
-Musím se ti omluvit. -Už ses omluvil.
Myslím to upřímněji.
Slibuji ti tři věci.
Pořádně si nacvičím náš svatební tanec.
Vezmu si na obřad turban, který mi vybrala tvoje matka.
A slibuji, že budu lepší manžel než snoubenec.
Dobře. Snoubenec jsi totiž hrozný.
Poslouchej.
Jestli se mi někdy stane,
že se mi bude líbit jiný muž nebo budu zmatená, řeknu ti to.
Můžeš mít jistotu, že toho nikdy nezneužiju.
Kush se mi nelíbí.
Má uši moc u hlavy.
Doufám, že se ti jeho nabídka partnerství bude...
líbit víc.
Je to na tobě.
Neviděl jsi mou druhou botu?
Pokud mi neřekneš, co s tebou je, kopnu tě s ní.
Je pod postelí.
-A zahýbáš mi. -Byla tam. Výborně.
Říkám, že spíš s někým jiným.
Samozřejmě. Ty ne?
Co ta čarodějnice z klubu? Susan.
Určitě trtkáte jako králíci už pěkných pár týdnů.
Ne. Ani náhodou!
Proč ne? Co ti brání?
Ty přece.
Co?
To není fér.
To jsem si s nimi neměla začínat?
Ono jich je víc?
Myslela jsem, že v tom taky jedeš.
V ničem nejedu. Mám zabrzděno.
Když jsme se potkali, říkala jsi, že jsi osamělá.
Byla. Ale nežila jsem v celibátu.
Už nechci být osamělá, Normane.
Já také ne.
Norman Cousins a Carol Parrová.
Oba tady!
Theresa Beechová.
Přítomna.
-Ale radši bych se neviděla. -Madge Hardcastleová.
Tady.
-Muriel Donnellyová. -Ještě ano.
-Douglas Ainslie. -Učím se proslov.
Za pár dní to bude.
Evelyn Greensladeová.
Ještě se nevrátila, což mě překvapuje.
Guy Chambers.
Nevím, jestli stojíte o mé přání,
ale všechno nejlepší k svatbě.
Děkuju.
Je mi jedno, kdo jste. Šla bych do vás.
Jak nás ohodnotíte?
Už na tom nezáleží, ale co napíšete?
Upřímně?
Pro změnu.
Říct, že...
je ohledně vedení hotelu hodně co vylepšovat,
by bylo eufemistickým označením bizarního chaosu, který tu panuje.
Děkuji za váš názor.
Ale to, že vám to prochází,
je důkazem...
nezměrné náklonnosti, kterou vás zahrnují zdejší hosté.
Ta je k nezaplacení.
Řekl bych,
že s lépe vybaveným objektem, jako je hotel U nejvyšší kvality,
-byste měl mou podporu. -Měl?
Odstupuji. Moje úloha je prozrazená.
Chápu.
Ale tady je druhý inspektor.
Její firmu rád nemám, ale když není na výběr.
Už jsme to probírali.
Její doporučení také závisí na koupi hotelu U nejvyšší kvality.
Proč se s ním nedohodnete?
Už jen kvůli vaší krásné nevěstě.
Do doby, než mi poletí letadlo, budu ubytovaný v klubu Viceroy.
Mohl byste... Můžete vyřídit vaší matce,
že dávám v práci výpově ?
Co budete dělat?
Psát knížku.
Příběh zná.
Pane Chambersi.
Rád vás do klubu Viceroy odvezu.
Vikramův nádherný minibus čeká.
Prosím.
Dobře.
Opatrně. Jinak nevstanete.
Vidím, že jste stále zplihle pohromadě.
Stěží. Letadlo před přistáním odklonili.
Kráva na ranveji. Po takovém konci jsem netoužila.
Usmrcena krávou.
Ale pozornost by to vzbudilo.
To bych nechtěla.
Ráda bych, aby jednou všichni přišli a zjistili, že jsem v pánu.
Jak bylo v Bombaji? Našla jste páteř?
Vzala jsem tu práci.
Nechtěla jsem. Říkala jsem si: "Kolik nových životů můžeme mít?"
Pak mě napadlo: "Kolik chceme." Dokud to jde.
-Bude to hodně cestování. -O to raději se budu vracet domů.
Budete nám chybět.
Víte to? Musíte to vědět.
Už se nám blíží svatba, paní Greensladeová.
-Máte připravené šmrncovní šaty? -Jsem trochu nervózní.
Je to velký den.
Pro všechny.
Nikdy jsem nepochopila, proč se lidé chtějí brát.
S málokterým chlápkem jsem dokázala vydržet týden,
natožpak život.
Ale na tohle jsem se těšila.
A ukázalo se, že se na některé věci vyplatí čekat.
Nemám ráda slavnostní události.
Ani dárky, které k nim patří.
Budete si muset vystačit s tímto dopisem.
Píšu ho ze srdce. Dětem, které jsem nikdy neměla.
Na vašem večírku jsem říkala, že nerada radím.
Nabízím názory.
O ženichovi si myslím tohle:
Hodně toho zkazí,
ale nikdy, když o něco jde.
-A když něco zvládne... -Přátelé...
tak to stojí za to.
Musím vám říct, že se hostina nemůže konat v Báječném hotelu Marigold.
Tak nádherná nevěsta...
si zaslouží svatební oslavu v honosnějším prostředí.
Vím o ideálním místě.
Nastupte si do krásného Vikramova minibusu.
Ti vzdálenější nebo pomalejší
se povezou s jeho bratranci. A společně...
vyrazíme do mého nového hotelu!
-Na mě se nedívejte. -Na něj se nedívejte.
I když možná v budoucnu...
vezmeme pod svá křídla i hotel U nejvyšší kvality.
Můj starý přítel Kushal bude mít jen o trochu menší funkci, než já.
Tak jsem šlechetný.
Pospěšme ke kočárům!
Pojedeme k mé nové pýše!
K mému potěšení!
K perle v mé ústřici!
Už to není klub Viceroy,
ale můj svatební dar...
dívce mých snů. Rád bych vás uvítal...
dámy a ladní páni...
Ano.
...v Druhém báječném hotelu Marigold!
Je tvůj! Poj !
Vidíš?
Dámy a pádové,
chtěl bych vás poprosit o chvilku pozornosti.
Rád bych pronesl pár slov.
Nedám cestám odpočinout.
Budu pít život až na sedlinu.
Každá chvíle byla mi požitkem.
Toulám se se srdcem hladovým.
Mnohé jsem viděl a poznal.
Vše, co jsem potkal, ve mně zůstává.
Haldy životů. Všichni jsme maličcí.
Ze mě samotného
málo přetrvá. Ale každá hodina uchráněná
před věčným tichem čímsi navíc je.
Nositelem věcí nových.
Pár slov lorda Alfreda Tennysona,
která mluví o něčem, co všichni známe a nesmíme zapomenout.
Každá hodina přináší něco nového.
Sonny a Sunaina dnes oznámili,
se chtějí čelit těmto hodinám,
těmto věcem a životu společně.
...těmto věcem a životu společně.
Je nám ctí, že je můžeme...
vyslat na jejich cestu v tak velkolepém stylu.
Když je řeč o stylu,
má svatba byla pohádková.
Má svatba byla pohádková. Ve stylu bratří Grimmů.
Pauza na smích.
Pokračuji.
Dětem můžeme dát dvě věci...
Podle mého to jsou základy a křídla.
Sonny a Sunaina mají báječné rodiny, které jim daly základy...
-A te ... -...mohou roztáhnout křídla.
Přečti tohle.
Vydávají se na...
Vegetariánská, nevegetariánská...
...cestu, ano...
Na cestu, na kterou je s láskou vyprovázíme.
A s ohromnou...
Víte co...
Není to...
Tohle nám...
...mladí...
Tohle nám mladí připomínají...
Právě tohle nám mladí připomínají.
Že je to...
Že je to vlastně velmi jednoduché.
Stačí se druhému podívat do očí...
a říct: "Ano."
"Tohle chci."
A slyšet odpově :
"Chci to také."
"Není se čeho bát."
Rád bych vám s Evelyn popřál...
kupu lásky a štěstí.
To přejeme všichni.
Sonny a Sunaina!
Chceš-li zkusit monogamii,
která je podle mě pro mladé a velmi naivní,
můžeme to zkusit.
Normane?
Lhal jsi mi.
No...
Hotelový inspektor už nejsem a tu knihu napíšu.
Vlastně jsem mluvil pravdu. Akorát o pár dní dřív.
Co tvoje žena?
To byla pravda už tehdy.
Po smrti manžela jsi byl první.
Ty ne.
Ale snad budeš poslední.
Prosím,
zatanči si se mnou,
Chandrimo.
Sonny mi to řekl.
Já ho zabiju.
Díky, že jste přijel.
Volala jste.
Doleva, nebo doprava?
Prosím?
Až dojedeme k odbočce, chcete jet doleva, nebo doprava?
Co děláte, když vás čeká těžké rozhodování?
Nic takového neexistuje.
Když si házíme mincí, víme, na jakou stranu chceme, aby padla.
Doleva, nebo doprava?
Paní Donnellyová?
Jste tam, madam?
Táhni na svoji svatbu. Odpočívám.
Jistě. Nechtěl jsem rušit.
Zapomněl sis lakýrky?
-Ne, madam. -Tak jim běž vytřít zrak.
Ano, madam.
Sonny.
Už jdu.
Na recepci nikdo není?
Myslel jsem, že jsem v hotelu.
-Co tu děláte? -Kontroluji svoji investici.
To jste se spletl.
Nemyslím si.
Nenašel jsem vás na oslavě.
Jak se máte, paní Donnellyová?
Proč jste sem přišel?
Abych vám poděkoval.
Nejvíc obdivuji ty, kteří sází stromy,
jejichž stínu si možná ani neužijí.
Jiní ano. To je hlavní.
Jak dlouho tu zůstanete?
Odlétám zítra ráno. Čeká mě náročná cesta.
Ve kterém z vašich hotelů bych měl přenocovat?
Ve druhém, nebo v prvním?
Tam byste se moc nevyspal.
Tohle doručím a pak vás zapíšu.
Děkuji, paní Donnellyová.
Určitě mi prominete, že jsem nebyla na hostině.
A doufám, že mi odpustíte, že jsem se nepřišla rozloučit.
Užijte si líbánky. Zasloužíte si je.
Určitě vás někdo vyprovodí.
Děkuji.
Konec vlastně neexistuje.
Jen místo, kde opustíte příběh.
Te je to váš příběh.
Čtyřicet let jsem drhla podlahy.
A poslední měsíce života byla spoluředitelkou hotelu...
na druhém konci světa.
Te si nedokážete představit, kým se stanete.
Nechtějte to ovlivňovat.
Nechte to být.
Pak to začne být zábavné.
Jednou jsem totiž slyšela, jak někdo říká:
"Čas je ten největší dar."
DRUHÝ BÁJEČNÝ HOTEL MARIGOLD
Překlad: Jiří Šteffl